33 р. н. е. ЄРУСАЛИМ
У часи Месії
землі Римської імперії простяглися на тисячі миль.
Вона розцвітає з людської крові,
а оберігає її страх.
Вони відберуть у тебе все.
Вони запросять тебе як глядача своїх жорстоких ігор,
аби ти забув, що втратив.
Вони не залишать тобі нічого, крім гіркого жалю
і прагнення помсти.
Треба було не пхатися.
Треба було мене вбити.
Я так і зроблю.
Стеж, щоб кінь не втомився зашвидко.
Ще три кола!
8 РОКІВ ТОМУ
Не відставай, Юдо!
Не осоромся!
Я одразу ж за тобою, брате!
Ти принц, а не воїн!
Юда Бен-Гур, юдейський принц.
Мессала Север, його названий брат, римлянин.
Вони були віддані один одному, але охоплені духом суперництва.
Ти шахруєш!
Шахрую? З вами, римлянами, інакше не можна!
Це підло!
Батько Юди помер,
сподіваючись, що двоє братів
стануть прикладом єдності для цієї розділеної країни.
Шахрай!
Ще одне коло!
Юдо.
Юдо!
Допоможіть!
БЕН-ГУР
Мамо?
Юда поранився! Допоможіть!
Мамо!
Няню. Допоможи. Беріть його.
- Обережно. - Що сталося? Юдо?
Юдо!
- Він втратив багато крові. - З ним усе буде добре?
- Що сталося? - Кінь перечепився об камінь.
Мамо?
Біжи по лікаря для брата, швидко.
Тірзо! Бігом!
- Естер? - Що, батьку?
Приготуй кімнату для пана Юди.
- Води. - Швидше, Естер.
Обережніше з ним.
Принесіть води.
Піднімаймо.
Він дуже постраждав. Що ти накоїв?
Я нічого не робив. Це випадково сталося.
Юда впав з коня.
- Ми каталися і... - Ви змагалися!
Мамо...
Що я можу зробити?
Ти зробив достатньо. А тепер молися.
Мій син житиме?
- Мінерво... - Він одужає.
- Так каже лікар. - ...Богине-Мати,
даруй йому зцілення.
Але мамо, схоже, йому дуже боляче.
Мессалі своєму за це подякуй.
Тримайтеся, пане Юдо.
Чекай.
Ти - наче янгол.
Тірзо.
Іди поспи.
На добраніч.
Ми в різних богів віримо, Мессало.
Було весело, правда ж?
- Естер, потанцюй зі мною. - Мені не можна.
Ну, можемо дати людям привід попліткувати.
Це буде нечувано. Давай.
Дай допоможу.
Не треба. Це моя робота.
Знаєш, там, за Єрусалимом, лежить цілий світ.
Греція, Персія, Єгипет.
Я хочу пізнати його.
Не читати про нього в книгах чи слухати розповіді мандрівників.
- А ти? - Так.
- Ти так кажеш, ніби це легко. - Це нелегко.
Але таке життя.
Тірзо.
Можеш, будь ласка, провести мене до моєї кімнати?
Ти забагато часу проводиш з Мессалою.
Якби не проводила, у тебе не було б іншого приводу для скарг.
"Змилуйся наді мною, світе!
Жоден з моїх 359 богів не виявив до мене ласки".
Перестань насміхатися.
Що з тобою? Сьогодні ж свято.
Це свято твоєї віри, не моєї.
Так, але вино для всіх однакове.
То що там між вами з Тірзою?
Твоя мама не хоче, щоб ми бачилися.
А кого цікавить, що вона хоче?
Твою маму, звісно.
І?
- Слухай, Юдо, я... - Тірза тобі небайдужа.
Мессало, визнай це.
І що мені з цим робити? Ти і твоя сім'я - королівської крові.
А це має значення?
Я волію, щоб вона приділяла увагу тобі,
а не якомусь іншому варварові.
Дякую дуже.
Я не кажу, що ти варвар, просто є у тобі щось варварське.
Симоніде, йди проспись. Мессало!
- Ти і Тірза, це ж наче... - Наче що?
Наче ми - сім'я. Ми не сім'я, хіба ні?
Хіба ні?
Я лише злиденний сирота, якого ваша родина взяла до себе.
Боже мій. Звісно ж, ми сім'я!
Ти мій брат. Ти завжди будеш моїм братом.
Все, що в мене є, - і твоє теж.
Ні. Я не ношу твого імені.
А щоразу, коли називають моє ім'я,
то завжди розповідають історії про мого діда.
Я повинен очистити його.
Мессало, зачекай. Зачекай!
Мессало.
- Ти куди зібрався? - До Риму.
Чекай. Що означає - до Риму?
Мессало, стій.
Імператор збирає військо, щоб придушити повстання в Германії.
Він збирає дурнів, які б помирали за нього.
Аж не віриться.
Після всього, що ми для тебе зробили,
ти хочеш боротися за справу цих вбивць!
Платня там стала.
"Платня там стала"?
Я зможу запропонувати Тірзі становище і багатство.
Але багатство ще нічого не значить.
- Не значить, якщо ти сам багатий. - Мессало, будь ласка.
Слухай, скажи Тірзі...
Якщо ти маєш що їй сказати, піди і скажи сам.
Інакше це буде просто втеча.
Юдо?
Де Мессала?
МИНУЛО 3 РОКИ
Мессало,
сподіваюся, ти здоровий і отримав листа.
Щоправда, як і з усіма, які я надіслав за останні 3 роки,
я не чекаю, що отримаю відповідь.
Я лише сподіваюся, що ти мовчиш не тому, що загинув.
Я волію не бачити страв перед тим, як їх з'їм.
Гадаю, це непогана звичка.
Ти б тепер майже не впізнав свій Єрусалим.
Що? На що ти дивишся?
На цирк.
Римляни завзято змінюють місто
і будують свій цирк.
Коли ти повернешся, я віддам шану цій потворній будівлі,
принизивши тебе в змаганні на колісницях, які римляни так люблять.
Так, звісно.
Але брате, маю тобі дещо розповісти.
На, спробуй.
2 місяці тому батько Естер знайшов їй багатого нареченого-римлянина.
Ще треба знайти щось особливе для тебе.
Ні, не треба. Мені нічого не потрібно.
Я погодився з цим, але серцем чув, що роблю помилку.
Я пригадав, як я любив жартувати у розмовах з мамою про те,
що ми колись таки одружимось...
Іди з Богом.
...знаючи, що сама думка про те, що її син, принц,
може одружитися зі служницею, передчасно зведе її в могилу.
Але я не зміг її відпустити.
Якщо ти мене покинеш, я втрачу все.
Вона стала моєю дружиною, брате.
Попри те, що ми щасливо живемо разом,
Рим тепер тримає Єрусалим в залізному кулаці.
Постійні повстання позбавили римлян терпіння.
На щастя, нам вдається підтримувати мир з ними.
Принаймні, поки що.
Благаю тебе.
Бережи себе. Повертайся додому.
Розкажеш мені про свої пригоди.
Юда.
- Що там у тебе? - Я не знаю, що це.
Я знаю! Це сенет, така гра.
- Скільки? - 5 шекелів.
Ця людина - зелот, його засуджено до передбаченого
в таких випадках покарання - розп'яття.
- Ні! - Нехай його страта
слугуватиме прикладом для інших.
- Зелоти. - Вони лише хочуть волі.
А якою ціною?
Якби їм дати волю,
вони би весь Рим звалили на наші голови.
Де тоді буде наша воля?
- Скільки? П'ять? - Дякую, пане.
Свобода є і в інших місцях.
Перепрошую?
Любіть ворогів ваших.
"Любіть ворогів ваших". Це щось нове.
Це правда.
Бог - це любов. Він створив нас для любові.
І яке значення матиме твоя любов, коли римляни
спрямують свій гнів на всіх нас?
Страх і ненависть - неправдиві.
Ці почуття роблять нас ворогами.
Вони перетворюють нас на рабів.
Він визначив твою долю.
Якщо моя доля вже відома Йому, то чим я кращий за раба?
Чому б тобі не спитати її?
Естер.
Він каже правду. Має бути щось краще.
Краще за що?
Поглянь довкола.
На узбіччі доріг стільки хворих і бідних.
Ми маємо дякувати, що живемо краще за них.
- Подайте, будь ласка. - Ми можемо зробити щось більше.
Естер, я не заперечую, що світ - жорстокий.
Але ми маємо подбати про себе
і тих, кого любимо.
Якби люди дбали про себе, всім було б добре.
Якщо Бог - праведний, то ми повинні чинити праведно.
Якщо Бог існує, то чому Він не зробить цей світ кращим?
За мною.
Ходімо. Сюди.
Не відставай.
Хто там?
Якове, зупинися. Це мій брат.
Опусти ножа.
Опусти його.
Юдо.
- Що з ним? - Його поранено.
- Я бачу. Коли це сталося? - На цвинтарі.
Римляни забирають надгробки наших предків
для будівництва свого цирку.
З цим пора покінчити.
- Ви - зелоти! - Ми боремося за вашу ж свободу.
Наскільки я бачу, ви наражаєте молодих хлопців на небезпеку.
Потрібен лікар.
Ні, лікар одразу повідомить центуріонів.
Піди принеси свічку.
Мені потрібен твій ніж.
Як тебе звуть?
- Дисмас. - Дисмас.
Ну що, задоволений?
Ти знаєш, яка наша мета.
Свобода від влади цезаря, звільнення Святої землі.
- Досягнете її, вбиваючи римлян? - Ми зводимо рахунки.
Але ж не тут. Не в Єрусалимі.
Дисмасе, буде трохи боляче, але потім все буде добре.
Дай гляну.
Ти в цьому замішана?
Але ж твій коханий - римлянин!
Ми не всіх римлян вбиваємо.
Не думаю, що для померлих це велика втіха.
Якби твій батько був живий, він би нас підтримав.
Тебе я взагалі не знаю, тому помовч.
Це ж твій дім, це і твоя земля.
Вони роблять наших братів рабами,
невже тебе це зовсім не хвилює?
Вбивством з неволі не вирвешся.
- А бездіяльністю? - Принаймні, так ми бережемо мир.
Ти плутаєш мир з волею.
Якове.
Первосвященики, ви, аристократія...
Цезар потурає вам за вашу покору.
Решті з нас дістаються об'їдки.
Я не допущу насильства.
А твого дозволу ніхто не питає.
Не смій втягувати в це мою родину.
А тепер забирайся.
- А хлопець? - Тут він у безпеці.
Не те, що з вами.
Я сказав - забирайтеся!
Знаєш, мама все чекає, коли в неї з'явиться онук.
Вона щодня мене про це питає. Я кажу їй: "Скоро".
Але я знаю, що "скоро" - це для неї недостатньо скоро.
Звучить чудово.
Юда Бен-Гур?
- Так, слухаю вас. - Йдіть з нами.
Куди ви його забираєте?
Не хвилюйся, ми ж нічого не зробили.
Все добре, йди додому.
Я привів юдея.
Я ж наче не дуже змінився?
Ти схожий на одну з тих статуй,
які ви, римляни, так полюбляєте.
А ти схожий на глину, з якої їх ліплять.
Статуї роблять з мармуру, а не з глини.
Твоя була б глиняна.
Ви тільки погляньте.
Ого.
Ну, розказуй. Все розказуй.
Іменем Марса!
Вперед!
Не думаю, що ти хотів би дізнатися все.
І ти був правий, коли говорив про життя солдата.
Безсонні ночі, проведені в грязюці. Холод і дощ.
Друс, уперед!
- Якщо залишимося, то загинемо! - То йди собі!
Однієї ночі в Персії...
Як тебе звуть?
...я зустрів його.
- Назвися! - Мессала Север.
Капітане Мессала Север. Тепер ти очолюєш цих воїнів.
- Веди їх! - Так!
Його звали Понтій Пилат.
Він дав мені шанс.
Він нагадав мені, за що ми боремося.
Про речі, в які ми з тобою віримо, Юдо.
Про цивілізований світ, прогрес, благополуччя, надійність.
Я пройшов із військом краї
та землі, де я колись тільки мріяв побувати.
Я вів своїх воїнів з бою в бій, вів до слави.
Але ми нищили волю мирних цивілізацій
просто тому, що вони були інакші.
Я бачив стільки крові.
Більше, ніж можу описати словами.
Увага!
Найважчою війною для мене була незгода з моїм командиром,
Марком.
Чому не атакували місто?
У цьому не було потреби. У мене був наказ навести порядок.
Вбивши тих, хто міг би чинити опір.
Хтось має обробляти землю, збирати врожай...
Нам треба викорінити повстання у кожному куточку імперії.
Якщо імперії потрібен ще один мертвий шматок
- землі... - Мессала Север?
У нас ходять історії про твого діда.
Про те, як він зрадив Юлія Цезаря.
І про те, як він волав, коли його розпинали.
Тим не менш, я радий, що Пилат на моєму боці, брате.
А ще більше радий бачити тебе.
Я теж радий.
Ти був усього лише Гуром перед від'їздом.
Мама дуже за тобою сумувала.
Вибач, що залишив тебе сам на сам з нею.
А Тірза?
Як вона?
З Тірзою все добре.
Юдо, скажи їй...
Ні, сам їй скажи. Вона ще незаміжня.
Боже, вона все ще в тебе.
Чому ти не писав?
І про що б я писав?
Ну, не знаю. Що ти живий? Що здоровий?
Цього б вистачило.
Юдо,
я хотів повернутися, вже досягнувши чогось.
Я всім завдячую твоїй родині.
Я хотів віддячити вам.
І тепер я можу це зробити.
Юдо, слухай.
- Мені потрібна твоя допомога. - Мессало.
Ти потрібен там. Вони знову напали.
Подайте ноші сюди.
Що кажуть про Понтія Пилата?
Нічого доброго, якщо чесно.
Через кілька днів він хоче проїхати Єрусалимом
на чолі легіону.
Навіщо?
Зелоти.
Я пробував поладнати з ними. Мирні способи не допомогли.
- То ви тепер вдираєтеся з легіоном. - Це не від мене залежить.
Вони лише хочуть, щоб Рим повернув їхню землю.
Ця земля їм ніколи не належала. Вона належала вам, багатим.
Ти ж не віриш в повернення часів Соломона?
Коли зелоти покінчать з нами, вони візьмуться за вас.
Мене не обходить їхня політика. Я хочу, щоб був мир.
Ми обоє цього хочемо!
Слухай, зелоти - наш спільний ворог.
Ти ж принц. Твій народ послухає тебе.
Префект повинен безперешкодно проїхати через Єрусалим.
Я тільки про це прошу.
Брате, мене довго не було.
І якщо я повернувся, то повір, на те була серйозна причина.
Я хочу дати тобі це.
Він мені добре слугував.
Я буду радіти, знаючи,
що він у твоїх руках, і ще більше - якщо він тобі ніколи не знадобиться.
Я поговорю з людьми, спробую щось зробити.
Дякую.
- Але ти мусиш з нами пообідати. - Добре.
Але щоб це був просто обід. Нічого такого.
Обіцяю. Звичайнісінький обід.
Що сталося?
Напад на цвинтарі. Зелоти.
Мессало.
Що сталося, Луцію?
Зелоти.
Вони прорвалися в табір під покровом ночі.
Ми не могли...
От тобі і вдячність за твоє милосердя.
Що тут робили твої люди?
Нам наказали збирати камені для будівництва цирку.
Ти ж розумієш, що це священна земля.
Тут юдейські могили.
Я повідомлю Пилата.
Поводитиметеся, як завойовники, і це жахливо закінчиться, я впевнений.
Чи ти настільки ж зрадник, наскільки непотріб?
Це лук мого брата.
Тобі треба відпочивати.
Зі мною все добре.
Треба перев'язати рану.
Сідай.
Ну, якщо ти хочеш жити,
тобі слід бути обережнішим.
Люди, з якими ти зв'язався, втягнуть тебе в неприємності.
Вони, певно, наплели тобі байок про романтику боротьби,
але на ділі все зовсім інакше.
Звідки тобі знати?
Я знаю, що знайшов тебе напівмертвим.
І через що?
Щоб звести рахунки з римлянами?
Ми нічого не зводимо.
Ми хочемо повернути нашу свободу.
А якщо римляни її не повернуть, ми за неї боротимемося.
Скількох римлян ти знаєш особисто?
Ти взагалі розмовляв колись хоч з одним із них?
Нема чого ненавидіти всіх, якщо з жодним навіть не знайомий.
Ти можеш залишатися тут, скільки захочеш.
А коли одужаєш, повертайся до своєї сім'ї.
Я б так і зробив.
Але мій батько міг взяти до рук меча, тож римляни вбили його.
Моя мама могла мати дітей, тому з нею вони зробили щось інше.
Поводьтеся природно.
Він скоро буде тут.
Поводьтеся, ніби нічого не сталося.
Ласкаво просимо додому.
Це - капітан Друс, моя права рука.
- Вітаю. - Вітаю, принце.
Я завдячую йому життям.
Принаймні, у нас є щось спільне.
Я привіз з мандрів невеликий дарунок.
Це найкращий єгипетський шовк.
Я побачив його і згадав тебе.
Твоє повернення - для мене вже дарунок.
То...
Ти так і не вийшла заміж.
Хіба воїнів цезаря не вчать манер?
Напевно, сотні чоловіків прагнуть твоєї руки.
Є кілька.
Але з тобою не зрівняється ніхто.
- Не кажи так! - Це правда.
Ти маєш бути щасливою. Ти на це заслуговуєш.
Знаю. Я виглядаю, як чудовисько.
Зовсім ні.
Цей шрам ти бачила.
- Цей я заробив в Германії. - В Германії?
А ще один, який я не можу тобі показати, я...
Мене прошило мечем, я думав, що рана смертельна, і...
І я там помирав...
Я так хотів знову тебе побачити. Поговорити з тобою востаннє.
Мессало!
Йди сюди, щось покажу.
Я колись не втримаюся і вб'ю твого брата.
Якщо я тебе не випереджу.
Знаєш, раніше нам заважала твоя мама.
А тепер ти за це взявся.
- Ми маємо багато про що поговорити. - Звичайно.
Дивовижно.
А тепер скажи мені дещо. Тільки чесно, дивлячись в очі.
Скільки людей допомагають тобі вдягнутися вранці?
- Гарне питання. - Ага.
Схожий на Зевса, правда ж?
Але вдвічі швидший.
Я знав, що тобі сподобається.
Він коштував мені чималих грошей.
Дуже гарний кінь.
Так.
То ти говорив з людьми?
Так. Я поговорив з деким з місцевих рабинів
та іншими впливовими людьми. Більшість з них хоче миру.
А хто проти нас?
Деякі місцеві бандити і радикали. Нічого особливого.
Так, але хто вони?
Мессало, вони нічого не значать.
Але Юдо, якщо вони нічого не значать, то скажи мені, хто вони.
Їхні імена.
Я не збираюся називати жодних імен.
То ти нічого не робитимеш,
хоча добре знаєш імена винних?
Ніхто ні в чому не винен, крім відрази до римського гніту.
Ти ж знаєш, хто їде до цього міста?
Я ясно висловився?
Смерть або мир.
Все інше я перепробував.
А вони кидаються іменем мого діда мені в обличчя!
- Насміхаються наді мною! - О Господи.
Навіть через стільки років ти поводишся,
як той римський сирота, яким прийшов до наших дверей.
Юдо, ти обіцяв допомогти!
Ні, я обіцяв, що поговорю з людьми. І дотримав слова.
Мені не треба, щоб ти з ними говорив. Я хочу, щоб ти їх переконав.
А якщо ти не можеш цього зробити,
то я хочу, щоб ти сказав мені, хто наші вороги.
Тому що в нас немає часу.
Юдо, будь ласка.
Будь ласка, допоможи мені.
Мессало, ти не примусиш мене це зробити.
Юдо!
Мессало! Обід готовий!
Пішли поїмо.
То так нас зустрічає Єрусалим?
Трибун Мессала пообіцяв, що все пройде як слід.
Я говорив із впливовими людьми в місті.
Вони зроблять усе заради вашої безпеки.
Що це було?
- Чекайте тут. - Чому?
Будь ласка.
Тірзо?
Тірзо, зачекай на мене.
Ні!
Пане!
Бойовий порядок черепахи!
- Черепаха! - Захищайте префекта!
Підняти щити!
Лучники, готуйсь!
Юдо!
Мамо! Мамо, Тірзо, пригніться!
Знайти тих, хто це зробив, і вбити!
Це ти винен! Виправляй, що накоїв!
Тірзо, швидше! Всередину!
Дайте дорогу!
Розійдіться!
Відчиняйте!
Ламайте двері.
Відчиніть!
Відчиніть ці кляті двері!
Дисмасе!
Що ти наробив?
Ти хоч розумієш, що накоїв?
Готуйтеся ламати двері!
- Тікай! - Ховайся!
Біжи!
Ми на боці Риму.
Цей дім - власність нашої сім'ї. Він...
Симоніде!
Усіх на підлогу!
- Обшукайте тут все. - Мамо!
Тягніть їх сюди, швидко!
Я маю поговорити з Мессалою Севером. Він знає мене!
Якщо опиратимуться, повбивайте.
- Ти підеш зі мною! - Будь ласка, не залишай їх!
- Тірзо! - Ану вниз!
Що ви робите? Не чіпайте мою доньку!
Чекайте, будь ласка, не треба!
Прошу вас!
Вислухайте нас!
Я забираю всіх спільників!
Юдо!
Хто стріляв?
Хто...
Ні, чекайте! Будь ласка!
Не треба!
Зізнавайся!
Ми нічого не зробили. Ми не винні!
Зізнавайся, або їх всіх буде покарано!
За що?
Мессало!
Мессало, допоможи!
Мессало, будь ласка, допоможи нам!
Обшукати все!
Мессало!
Стріла!
Хто пустив стрілу?
Брате, ні!
От і твій друг.
Мессало?
Мессало, прошу тебе, допоможи нам.
То ви не переховували зелотів?
Мессало? Мессало?
Ніхто тут ні в чому не винен. Прошу, благаю тебе,
захисти наш дім.
Наказуй.
Це я.
Це я зробив. Я зізнаюся!
Юдо, що ти робиш?
Прошу, заберіть мене.
Моя родина ні в чому не винна.
Я зізнаюся, не чіпайте їх.
Він зізнався.
Зелоти не вербують жінок, Марку.
Нема чого їх тут тримати.
Ти обіцяв, загрози життю префекта не буде.
Ти що, знюхався з ними?
- Ти хочеш сказати, що я зрадник? - Мессало, який наказ?
Мессало, не роби цього, прошу.
Забирайте всіх.
Забирайте всіх!
- Тоді вставайте. - Ні!
Піднімайтеся.
Не треба!
Швидко. Взяти також їхніх слуг.
Будь ласка, Мессало! Не треба!
Друс, це божевілля! Ви знаєте, що ми ні в чому не винні.
Жінок - на хрест, чоловіків - на галери!
- Ні! - Юдо!
Я взяв провину на себе!
Я взяв провину на себе! Я винен!
Не треба.
Заспокойся, Юдо!
Не підходьте.
Не підходьте!
Не смійте!
Не підходьте! Я вб'ю його!
Я вб'ю його!
Клянусь, що вб'ю його!
Їх це не врятує.
Куди вони їх забрали?
- Де вони? - Їх більше немає.
Вони вже не з нами.
Відійдіть!
Вони їх уб'ють!
Мессало, будь ласка, благаю тебе!
А я благав тебе!
Я ж просив тебе допомогти по-братськи.
Але ти обрав зрадників!
І тебе вони теж зрадили.
Рим вимагає крові. І я мушу це зробити.
Глянь на мене, брате.
Я б ніколи так з тобою не вчинив. Я б ніколи...
Ти вбив їх обох.
І що б не сталось, ти в цьому винен!
Іди!
Відійдіть назад. Назад!
Юдо!
Естер.
Куди ти пішов?
- Зачекайте! - Будь ласка!
- Вставай. - Будь ласка, змилостіться!
Вставай.
Я сказав устати!
- Не тут. - Будь ласка, йому треба води.
- Будь ласка! - Ніякої води!
Хто-небудь, допоможіть.
Пий.
Дякую.
Ти б зробив те саме.
Уставай, Юдо.
- Ось так. - Іди.
Юдо!
- Куди ви їх ведете? - До порту Тір.
На галери?
- Як ви можете! - Моя сім'я.
Юда.
ПОРТ ТІР
- Рухайтеся! - Іди.
Рухайтеся! Рухайтеся!
Номер 61.
Сідай.
Вільно по правому борту!
Приготуватися, носова частина!
Став руки.
Веслярі, працюйте в одну лінію!
Будь ласка, пане, сталася помилка.
- Моя сім'я, вони невинні... - Ти їх більше не побачиш.
Не в цьому житті.
- Опустіть! - Тепер за мною!
Барабан! І...
Веслуйте!
Таран!
Рухайтесь!
Прокинься!
Негайно.
Іонічні води!
Зіткнення неминуче!
5 РОКІВ ПОТОМУ
Відчуйте ритм барабану!
Чому так повільно?
Ми не можемо програти цю битву ще до початку.
- Спустити драбину! - Спускаємо!
Підготуватися до бою!
Повна швидкість! Так тримати!
Весла вгору.
Весла вгору!
Чому так повільно?
Треба їх пробудити.
Замініть його.
- Ні, будь ласка. Я в нормі. - Геть!
Я... Будь ласка.
- Я сказав - геть! - Будь ласка!
Це все!
- Іди геть! - Я можу гребти! Я сильний.
- Дай сюди! - Благаю вас. Ні, будь ласка!
Годі!
Ні, не треба.
Винесіть його.
Не турбуйся.
Просто виживай.
Забудь про них!
"Вас" більше не існує!
Цей корабель - ваше тіло.
Барабан - ваше серце!
А ваш Бог -
слава Риму!
Якщо цей корабель піде на дно,
то ви підете разом з ним.
Кайдани.
Підняти таран!
Готуємось до бою! Швидко!
Приготуватися!
Кайдани!
Ти теж!
Катапульти готові!
Вогонь готовий! Відкрити бочки з нафтою!
Треба щось робити.
- Треба щось робити. - Треба.
Вклоняйся, коли вони проходять повз.
Коли б'ють, терпи.
Ти їх не здолаєш.
Піднятися драбиною!
Ти можеш лише пережити їх.
Протаранимо їх!
А тоді задній хід з усіх сил.
Весла!
Потопіть їх.
Жоден грек не ступить на мій корабель.
Ви мене зрозуміли?
Барабан!
Разом!
І...
Веслуйте!
- Катапульти. - Катапульти готові!
Ядра.
Вперед!
Нехай це буде день слави
для Риму!
ІОНІЧНЕ МОРЕ
Бойова швидкість!
Наближаємось!
Двадцять дев'ять!
Двадцять вісім!
Двадцять сім!
Двадцять шість!
Двадцять п'ять!
Набираємо швидкість!
Двадцять два!
Двадцять один! Двадцять!
Потоплений корабель біля правого борту!
Тринадцять!
Дванадцять!
Одинадцять! Десять!
Починаємо таранити!
Приготуватися до зіткнення!
Барабан! Де барабан?
Задній хід!
І веслуйте!
Греки на борту!
Задній хід!
Задній хід за рахунком!
- Допоможи мені! - Згинь!
Руки! Руки на весла!
Стріли!
Обережно, ядро!
Веслуйте, якщо хочете жити!
- Усі до роботи! - Задній хід!
Веслуйте!
Повернися!
Стеж за моїм барабаном!
Веслуйте, якщо хочете жити!
Заберись від мене!
- Всі римляни загинуть! - Веслуйте!
Тепер це грецьке море!
Задній хід!
Ми повинні рухатися.
Увага! Слухайте мене! Нам треба рухатися!
Якщо ми зупинимось, то загинемо.
Руки на весла!
Руки на весла! На мій рахунок!
І веслуйте!
І...
Веслуйте!
Разом...
Веслуйте!
І...
Веслуйте!
Таран з правого боку!
Мессало!
Мессало, надійшла звістка з Іонічного моря.
"Астрею" втрачено в бою.
Греки заманили наші кораблі в засідку.
Хтось вижив?
Ми втратили увесь третій флот.
Загинули всі до останнього.
Цезар вимагає помсти.
Скільки часу ти був рабом на галері?
Ніколи не знаєш, чого чекати.
Небезпечна територія. Пірати і мародери.
І хто з них ти?
Той, що не в кайданах.
Тебе винесло на берег в кайданах, на спині шрами.
Ти був рабом на галері. Скільки?
5 років.
В чому тебе звинуватили?
- Я ні в чому не винен. - Я цього й не казав.
Я запитав, в чому тебе звинуватили.
Повстання.
Серйозне обвинувачення.
Мені доведеться повернути тебе римлянам.
Ні. Ні.
Ти в'язень-утікач.
Залишивши тебе, я наражу свій табір на небезпеку.
Вони мене вб'ють.
Я знаю.
Випустимо його під стінами гарнізону
перед тим, як вирушимо в Єрусалим.
Єрусалим.
Я звідти родом.
Там моя сім'я.
Твоє особисте життя - це не мої проблеми.
Змагаєтесь у перегонах колісниць?
Змагаються лише молоді.
Старі роблять ставки на молодих, які беруть участь в перегонах.
Як ви зможете змагатися з трьома кіньми?
Алія захворіла, але це мої проблеми.
Ні. Вона помирає.
Я можу їй допомогти.
Я знаюсь на конях.
Я вже стикався з цим. Це називається сап.
Лікується деревним вугіллям.
Я їй допоможу.
Але прошу вас,
візьміть мене з собою.
Дозвольте знайти свою сім'ю.
Або хоча б дізнатися, що з ними трапилось.
Як тебе звати?
Юда.
Юда Бен-Гур.
Укладемо угоду, Юдо Бен-Гур.
Ти завдячуєш мені життям.
Цей борг доведеться сплатити.
Звільніть його.
Вбийте прокаженого!
Подивися на себе!
Вбийте прокаженого!
Ні! Будь ласка, не треба!
- Цей чоловік - ваш ближній. - Зачекайте!
- Тора каже, щоб ми... - Зачекайте! Зупиніться!
...любили ближнього свого, як самого себе.
Зачекайте. Зупиніться!
Зупиніться.
Ненависть, злість, страх.
Ось що вони використовують, щоб нацькувати вас одне на одного.
Коли ви перестаєте ненавидіти, вони змушують вас продовжувати,
інакше ви зрозумієте,
що любов - це наша справжня природа.
Бачиш, що тут відбувається?
Запам'ятай мої слова, Мессало, це отрута.
Цей чоловік дає людям щось більше,
заспокоює їх співчуттям.
Цей Ісус із Назарета
небезпечніший за всіх зелотів разом взятих.
Прокидайся. Давай.
Ну ж бо, вставай. Піднімайся.
Піднімайся. Гарна дівчинка.
Піднімайся. Ну ж бо.
Ілдерим.
Гарна дівчинка. Гарна дівчинка.
Гарна дівчинка. Ось так.
Ось так.
Гарна дівчинка.
Одужала.
Ні, ще не повністю.
Я даю їй деревне вугілля.
Дуже добре.
Алія.
У мене була така ж.
- Та невже? - Так.
То ти таки трохи знаєшся на конях.
Дякую,
Юдо Бен-Гур.
Їх неправильно запрягли. Алія має бути тут.
Кадиме?
Займайся своїми справами.
Послухай. Якщо ти помчиш галопом...
Юдо.
...то вони понесуть.
Коні! Спіймайте коней!
Зупиніть їх!
- Відійдіть! Відійдіть! - Тримайте їх! Тримайте!
Ілдериме, обережно.
Ілдериме, зійди з дороги!
Зійди з дороги!
Кадиме!
Алія!
Зупиніть! Зупиніть її!
- Кадиме! - Тримайте їх! Тримайте!
- Алія! - Юдо, ні!
Алія...
Ні, Юдо!
Зупинись!
Алія.
Ось, тримай віжки.
Вона поранилась?
Алія...
Все в порядку.
- Все добре. - Тихо, дівчинко. Тихо.
- Тихо, дівчинко. - Звідки ти знав?
Я ж казав, що Алія має бути всередині.
Вона вже давно не бігала. Вона б не змогла тримати темп.
І сповільнившись, вона спровокувала інших.
Кадим.
Як він?
Не дуже.
Чому тебе відразу не стратили?
Я народився в достатку.
Багатий юдей, приречений на повільну смерть.
Думаю, чимало кого в Римі це повеселило.
Чи існував коли-небудь рід більш одержимий жорстокістю?
Народ голодує, людей поневолюють,
а цезар хоче все менше хліба і більше видовищ.
Але мені гріх скаржитись.
Завдяки їхнім забаганкам я набиваю свій гаманець.
Це тому ти прямуєш в Єрусалим?
Там буде можливість позмагатися.
На свою честь префект влаштовує грандіозне видовище у цирку
з чемпіоном Мессалою.
Мессала Север?
- Надіюсь, це тебе зігріє. - Дякую.
Здоров'я твоїй сім'ї.
- Дякую. - Благослови тебе Бог.
Естер.
Симоне, рада тебе бачити. Благослови тебе Бог.
Естер, що це?
Чоловіче мій.
Я сумував за тобою.
Я так за тобою сумував.
Юдо.
Юдо. Юдо.
Юдо.
Мені не треба було тікати.
Вони б і тебе вбили.
Я б загинула зі своєю сім'єю.
Це краще, ніж залишитися сам на сам зі своїм гріхом.
Але я наповнила своє життя новим змістом.
Служінням іншим?
Я знайшла, про кого дбати. І тих, хто дбає про мене.
Я намагаюсь поширювати Слово Боже.
Послання Ісуса.
Того теслі, він був до тебе добрим тоді,
коли решта відвернулися.
Я бачила як він робить добрі вчинки, незначні,
але вони так відрізняються від усіх інших.
Щодня протягом цих п'яти років мене мучили одні й ті ж запитання.
Що з тобою трапилось?
Що трапилося з моєю матір'ю і сестрою?
Їх розіп'яли?
Де вони поховані?
Я не знаю.
Але хтось має знати.
Мессала.
Він став гордістю римської Юдеї.
Він командує гарнізоном і змагається на колісницях в ім'я цезаря.
Тобі не вдасться підійти до нього.
Ти ж не підеш до нього.
Вставай.
Тобі не можна залишатися в Єрусалимі. Це не місце...
Ні, ні, ні, я в безпеці. Я живу в хатинці за воротами саду.
Я знайду для нас вихід, якщо ти досі цього хочеш...
Чекай звістки від мене.
Юдо?
Отож, шарлатани, проповідники,
праведники.
Працюватимемо з місцевими жителями.
Проводитимемо арешти.
Тим, хто не зрозуміє послання,
ми знайдемо відповідь.
Що це?
Посланець передав подарунок із запрошенням зустрітися.
- Де зустрітися? - Він сказав, що ти знатимеш.
Не бійтеся зелотів.
Вони воюють, але програють.
Я не дуже змінився, правда ж, брате?
Чого ти хочеш?
Де моя матір і сестра?
Вони мертві.
Це була швидка смерть?
Де вони поховані?
Ти сам мене змусив, Юдо.
Замість мене ти обрав зелотів.
Слухай, Юдо, твоя гордість...
Вперед! Швидко!
Оточіть дім!
Зайдіть через ворота!
Боягуз.
Спіймайте його! Не дайте йому втекти!
Естер.
Віра повернула тебе до мене.
Та сама віра, що зберегла тобі життя.
Це була не віра.
Віри було недостатньо.
Це була ненависть.
Вона переповнювала мене.
Ось що зберегло мені життя.
Облиш Мессалу.
Невже ти не бачиш, що ми отримали другий шанс?
Якщо витратиш його на ненависть, то знову будеш рабом.
Що ще мені залишається?
Я.
У тебе є я.
Коли ми ввійшли, Мессала лежав.
Там був щонайменше один чоловік. Він втік через балкон.
Це були зелоти?
Не знаю, префекте.
Ще й у домі Гурів.
На тобі була форма.
Напад на тебе - це напад на Рим.
Нам потрібен приклад.
Скількох юдеїв вартий один римлянин?
Десять до одного.
Я б сказав двадцять.
Знайдіть на вулиці двадцять юдеїв.
І стратьте їх в ім'я імператора.
Мессало, нехай люди зрозуміють,
що дні прощення залишилися позаду.
П'ять, шість, сім, вісім, дев'ять,
10, 11, 12, 13, 14, 15, 16...
Що ви робите? Ми нічого не зробили!
- Марку! - ...17, 18, 19.
У мене двоє!
Вже є дев'ятнадцять! Візьми одну, іншу залиш!
Юдо!
Ти був на пагорбі?
Ти бачив тих двадцятьох, яких вони розіп'яли?
Яких двадцятьох?
Ходять чутки, що в будинку Гурів напали на римлянина.
Це ти зробив.
Смерть цих людей на совісті Риму.
Ти хотів вбити Мессалу.
Юдо, я ж просила тебе триматися подалі від нього. Попереджала тебе!
Я не залишу безкарним те, що він зробив.
Я не можу.
Я бачила, як убили мого батька.
Я знаю, як це, коли хочеться вихлюпнути свої почуття на інших.
Вони заслуговують на справедливість за те, що з ними сталося.
Для тебе тут більше нічого не залишилось.
Нічого.
Юдо, подивись в якому світі ти живеш.
Цей світ належить римлянам.
Їхні закони.
Їхня влада.
Ти не можеш битися з ними на вулиці.
Але є інший спосіб.
Цирк.
У цирку
немає законів.
Немає доброго
чи поганого.
Там лише спорт,
не помста.
Роби, що хочеш.
Влаштуєш видовище, і люди тебе вихвалятимуть.
Як же це жалюгідно, коли єдина мотивація - жадібність.
Ти годуєш моїх красенів.
Але не думай, що знаєш мене.
П'ять років рабства на галері.
Я знаю, що мотивує.
П'ять років страждань після двадцяти років привілеїв.
І після цього ти думаєш, що знаєш щось про страждання?
Юдо, твоя доля не унікальна.
І ти теж.
Мій син виступив за рівноправ'я.
Його звинуватили в повстанні.
Його тіло тягнули по вулицях, перерізавши горло, як свині.
Я вже пережив те, що "усі римляни повинні померти".
Так само, як і ти.
Усі римляни не загинуть.
Вони не можуть загинути.
Ти не зможеш вбивати їх настільки швидко.
А якщо Мессала - їхня гордість,
то відбери в них цю гордість.
Переможи його на арені цирку.
Зганьби їх так, щоб вони це зрозуміли.
Мене ж засудили.
Мене вважають мертвим.
Вони не дозволять мені змагатися.
Юдо, вони римляни.
За добру ціну вони все дозволять.
Я прийшов до вас з вітаннями і найкращими побажаннями
з нагоди відкриття ігор, префекте.
Це приватне свято, старий. Іди собі.
Я не завдаватиму клопотів.
Як і ви, я люблю спорт.
Де я можу зробити свою ставку?
А на що ставиш?
На свою колісницю.
Прийом ставок завершено.
Три тисячі золотих.
Це переконає вас передумати?
Якщо цього не досить, я пропоную ось що.
Я підвищу шанси з 1 до 3 на всі ставки.
Моя скарбниця відкрита.
Це дуже щедро проти таких сильних учасників.
Я не ставлю на учасників.
Я ставлю на те, що мій колісничий переможе
Мессалу.
Така ставка дуже незвична.
І недоречна.
Недоречна для кого?
Для тих громадян, які чекають, як ти переможеш мого спортсмена?
Адже ти його переможеш?
Він усього лиш юдей.
Вибачте. Забув уточнити.
Але ж ти подолав цілий народ.
Думаю, подолати одного чоловіка буде неважко.
Ти ризикуєш.
Мої гроші
проти твоєї гордості.
Справедливо.
3 до 1 не досить? То, може, 6 до 1?
З умовою,
що якщо мій колісничий фінішує перший,
з нього буде знято всі обвинувачення.
Всі до одного.
Гаразд.
Я залишу це у вас,
доки не закінчаться перегони.
Африканцю! Як звати твого колісничого?
Ти знаєш, як його звати.
Юдо!
Натягни віжки!
Уперед, уперед!
Уперед!
Підійди вперед!
Добре. Спокійно.
Так.
Добре. Далі буде легше.
Я нічого не бачив.
У цирку
остерігайся підступів суперників.
Коли два колісничі роз'їжджаються, а потім затискають тебе між собою
і роздавлюють під колесами.
Це називається "брама".
Я тільки хочу дістатися до Мессали.
Думаєш, вони так просто тебе до нього пропустять?
Ні. Перегони - це кривавий спорт,
але все ж спорт.
У ньому є стратегія, яку варто знати.
Добре?
Естер.
Естер, я хочу тебе про щось попросити.
Нам нема про що говорити.
Я змагатимуся проти Мессали у цирку.
Це єдиний спосіб поставити крапку.
Будь ласка.
Ти завжди піклувалася про мою сім'ю.
Якщо відшукаєш їхні могили,
поховай нас спочивати поряд.
Юдо, не відкидай надію.
Вір, що є кращий спосіб.
Нема.
Мессала жене, наче демон.
Він зробить усе, щоб перемогти.
Коли проскочиш уперед, вони будуть скидати тебе на колесо.
Мусиш навчитися нахилятися.
Все залежить від рівноваги, Юдо.
Звісно, це небезпечний маневр,
та якщо не боятися і тренуватися, його можна опанувати.
Це ость.
Я стоятиму тут.
І спробую тебе напучувати.
Коли почнуться перегони, не виривайся уперед.
Відстань трохи. Нехай інші позмагаються за лідерство.
- А найкраща стратегія... - Але якщо я буду позаду,
як я його наздожену?
Перегони самі тебе до нього винесуть.
Після кожного наступного кола
залишатиметься дедалі менше колісниць.
Саме тому ти повинен триматися позаду.
І не забувай, Юдо, перший фінішуєш,
останній помреш.
Мессало.
Вона хоче тебе.
Мессало! Мессало!
Заспокойся.
Мессало! Мессало! Мессало!
Мессало! Мессало!
Не змагайся з ним.
Шляху назад нема.
Прошу, не забувай, що Юда - твій брат.
Бен-Гури - твоя сім'я.
Моє минуле давно забуте.
Кожен має вибір.
Ви з Юдою ще можете помиритися.
Як?
Дискваліфікуй його
або дискваліфікуй себе.
Щоб мене обізвали боягузом? Краще померти.
Так, хтось із вас помре.
Тут нема перемоги.
Ти прийшла просити мого публічного приниження?
Ні, Мессало.
Я прийшла сказати тобі, що почнеться пекло.
Господь карає, але Він також прощає.
У нас різні боги.
Марку!
Вона забагато просить.
Юдо.
Вставай.
Упізнаєш його?
Ні.
Значить, це злодій.
Заберіть його і покарайте за крадіжку.
Ні, Юдо Бен-Гур.
Ти мене не пам'ятаєш.
Я тебе пам'ятаю.
Чоловіка, який тримав коло твого горла ножа, не забудеш.
Я вб'ю його!
Я вб'ю його! Присягаюся!
Друсе. Що з тобою сталося?
Я знаю, де твоя сім'я.
- Моя сім'я загинула. - Ні.
Він бреше.
Рим не залишає в'язнів, він їх страчує.
Пилат наказав розіп'яти твою сім'ю,
але я їх перехопив.
Відправив у печери Тимнат-Сера.
Заплати мені,
і я відведу тебе до них.
Я піду з ним.
Ілдериме, дозволь мені це зробити.
Прошу тебе. Якщо є хоча б шанс, що вони живі...
Вони живі.
Підведіть його.
Приготуйте йому коня.
Я повернуся, обіцяю.
- Бери. - Навіщо?
Він римлянин. Більше причин не треба.
Для чого ти їх врятував?
Заради Мессали. Він обожнював твою сестру.
Хоч він сам її не врятував,
я виправив його помилку.
Юдо, зачекай.
Мамо?
Боже, ти жива.
Мамо, це я. Юда.
Юда.
Юда?
Юда.
Твій син.
Я сумую за своїм хлопчиком.
- Мамо, я тут. - Ні.
Він надворі, грається на сонечку.
Ні, я - Юда. Це я.
Ти нам не допоможеш.
Тірзо, що сталося?
Якщо любиш нас, забудь про нас.
Що сталося?
- Ти не мій син! - Мамо, що таке?
Ми прокажені. Іди звідси.
- Ми нечисті, Юдо! - Ми прокажені!
- Виведіть його! - Ми прокажені!
- Виведіть його! Виведіть! - Юдо, йди геть!
- Іди собі! - Виведіть його!
Іди геть!
Ґесію, вони помирають. Віддай їх нам.
- У них проказа. - Юдо, прошу тебе.
Я зробив усе, що міг. Так краще...
Я за ними вернуся.
Вони прокажені, їх каменують на вулиці!
Я вернуся за вами!
Юдо, я намагався. Я врятував їх!
Ти їх не врятував!
Ти прирік їх на життя, гірше за смерть!
Життя, гірше за смерть!
Він заплатить за все, що нам зробив.
Народе єрусалимський!
Друзі Риму!
Ми вшановуємо людську силу!
Ідіот!
Забери!
Сьогодні тут зібралися чоловіки
з Персії,
Греції,
Аравії,
Сирії,
Ефіопії,
Єгипту,
Юдеї.
І з непереможного
Риму!
Допоможи мені пережити гіркий кінець.
Ти пробіжиш. Один раз.
Хороша дівчинка.
Ми вшановуємо цезаря
і дякуємо йому за дари і милосердя
у цьому цирку.
На великій арені, яка будувалася 10 років.
Вам пощастило
бути першими в юдейській історії.
Готові?
Не хвилюйся так.
Один мудрий старий колись сказав:
"Фінішуєш першим, помреш останнім".
Добра порада.
Дивіться, як вони змагаються за славу.
Дивіться, як вони змагаються за честь.
Дивіться, як вони помирають за вас!
Треба було не пхатися.
Треба було вбити мене.
Я так і зроблю.
Юдо! Юдо! Назад!
Що відбувається?
Гарного кола!
Я вб'ю тебе на наступному!
Назад!
Мій шолом.
Швидше!
"Брама", Юдо! Це "брама"!
Хороший хід, Юдо. Молодець.
Ось тобі ще фокус.
Заберіть його!
Виносіть його! Швидше виносіть!
Кладіть його на ноші.
Швидше! Швидше!
Давайте!
Відійдіть! Відійдіть!
Швидше! Тікайте!
- З дороги! - Назад!
Пропусти нас туди!
- Швидко! - З дороги!
Швидше!
Я тебе вб'ю!
Хіба ви не римляни?
Давай, Мессало!
Коні!
Давай, Алія!
Давай!
Юда! Юда! Юда! Юда!
Юда! Юда! Юда!
Юда! Юда!
- Нема сорому у другому місці! - Тепер поїхали!
Давай! Давай!
Давай!
Порозважаємося, брате?
Мессало!
Юда! Юда! Юда!
Веслуй!
Так!
Давай!
Уперед!
Підбери віжки, Юдо!
Юда! Юда! Юда!
Давай, Юдо!
Убий його!
Мессало, убий його!
Юда!
Юда! Юда! Юда!
Юда! Юда!
Юда! Юда! Юда!
Чекайте. Чекайте.
Вітаю, африканцю.
Забирай свій виграш.
Співчуваю твоєму програшу.
Програшу?
Подивися на них.
Вони прагнуть крові.
Тепер вони римляни.
Юдо?
Що таке?
Ти виграв! Ти маєш святкувати.
Ти знаєш, що нас тепер чекає?
Яке багатство ми здобудемо в Римі?
Вештатися пустелею без нічого, без жодної мети.
Що це за життя таке?
Це краще, ніж самотність.
Іншого життя я не знаю.
Знайди собі щось.
Петре.
Ісусе!
Солдати!
- Ісус із Назарета... - Стій!
Іменем цезаря тебе заарештовано.
Петре! Петре! Не пручайся.
Жоден із вас.
Хто візьме меча, від меча й загине.
Ісусе! Ісусе!
Господи, допоможи нам!
Він наш Спаситель! Відпустіть його!
Допоможіть!
Естер!
Ти не чуєш, відійди!
Естер?
Естер? Естер?
Самозванець!
Іди!
Ніякої води.
Ніякої води!
Пий. Прошу тебе, пий.
Ніякої води!
Ні, Юдо.
Моє життя
я віддаю із власної волі.
Отче,
прости їм,
бо не відають, що чинять.
Ми зцілені.
Як це можливо?
Я заберу їх.
Ходіть.
Ви вільні.
Я втратив його.
Я втратив свого брата.
Ні, ти мусиш вірити, Юдо.
Я бачу тебе.
Не стій так далеко. Підійди ближче.
Підійди й подивися, що ти зі мною зробив.
Я так просто не піду.
Я не відпущу тебе до кінця життя.
А якщо я помру, то й тебе за собою в землю потягну!
З останніх сил позбавлю тебе життя!
Ні.
Присягаюся, я вилікуюся,
і тоді уб'ю тебе!
- Не буде більше вбивств. - Це ти зі мною таке зробив!
- Не буде більше різанини. - Це все ти!
Пригадуєш нашу юність?
Я поранився, а ти ніс мене на плечах
з останніх сил.
Я більше не можу ворогувати.
Я більше не можу ненавидіти.
Я можу тільки нести тебе.
Юдо, пробач мене.
Ні, це ти мене пробач.
Пробач мене.
Того дня сталося багато див,
а також у наступні дні.
Із плином часу
прощення і розуміння поєднало родину.
Давати надію й обіцяти краще життя.
Боротися за правду,
закінчити перегони,
зберегти віру.
Не озирайся, Юдо.
Усе твоє життя попереду.
Готовий, брате?